Cu ocazia discursului grotesc al lui Giuseppe Conte pentru ambasadorii italieni, Manlio Dinucci ne reamintește că, indiferent de simpatia pe care o putem avea pentru Statele Unite, această țară rămâne principalul prădător al Omenirii. Indiferent de circumstanță, nu putem, nici trebuie să apelam la "valorile".lor.
![](local/cache-vignettes/L400xH300/Voltairenet-org_-_1_1_-376-a2e57.jpg?1714463283)
Deși opoziția atacă întotdeauna guvernul și există divergențe în interiorul guvernului însusi, în tot arcul parlamentar nu sa ridicat nici o singură voce, atunci când Primul Ministru Conte a expus liniile de orientare ale politicii externe, la Conferința Ambasadorilor (în 26 iulie), ceea ce demonstrează consensul amplu multipartid.
Conte a definit, înainte de toate, care este fundamentul poziției Italiei în lume: "Relația noastră cu Statele Unite rămâne calitativ diferită de ceea ce avem cu alte Puteri, deoarece se bazează pe valori, în principii comune, care sunt propriul fundament al Republicii, și o parte integrantă a Constituției noastre: suveranitatea democratică, libertatea și egalitatea cetățenilor, protejarea drepturilor omenesti fundamentale ".
Prim-ministrul Conte nu numai că reiterează faptul că SUA este "aliatul nostru privilegiat", dar, de asemenea afirmă un principiu călăuzitor: Italia consideră că Statele Unite sunt un model de societate democratică. O mistificare istorică colosală.
– În ceea ce privește "libertatea și egalitatea cetățenilor", este suficient sa amintim că cetățenii americani încă în prezent, sunt oficial înregistrați, pe baza "rasei" - albii (deosebiti între ne-hispanici și hispanici), negrii, indienii americani, asiaticii, nativii hawaiieni - și că condițiile medii de trai, a negrilor și a hispanicilor (latino-americanii care aparțin tuturor "raselor") sunt, de departe, cel mai rele.
– În ceea ce privește "protejarea drepturilor omenesti fundamentale", este suficient sa amintim că în Statele Unite mai mult de 43 de milioane de cetățeni (14%) trăiesc în sărăcie, și aproximativ 30 de milioane nu au un plan de sănătate, în timp ce multi altii au asigurări de sănătate insuficiente (de exemplu, pentru a plăti o chimioterapie lungă contra unei tumori).
– Si în ceea ce privește "protejarea drepturilor omenesti", aeste suficiente sa amintim, miile de negri neînarmați, asasinati cu impunitate, de polițistii albi.
– În ceea ce privește "suveranitatea democratică", este suficient să reamintim seria de războaie și lovituri de Stat, efectuate de Statele Unite, din 1945 pîna în prezent, în peste 30 de țări asiatice, africane, europene și latino-americane, provocând 20-30 de milioane de morti și sute de milioane de răniți (vezi studiul lui J. Lucas prezentat de Prof. Chossudovsky în Global Research [1]).
Acestea sunt "valorile partajate" pe care Italia îsi bazeaza relația sa "calitativ diferita" cu Statele Unite. Și pentru a demonstra cât de fructuoasă ea este, Conte asigură: "Am găsit întotdeauna în președintele Trump, un interlocutor atent la interesele legitime italiene ".
Interesse, pe care Washington le consideră "legitime" în timp ce Italia:
– Rămâne asociata cu NATO, dominata de SUA
– Urmeaza SUA, din război în război,
– Marește cheltuiala sa militara, la cererea lor,
– Pune teritoriul sau, la dispoziția forțelor și bazelor SUA, incluind cele nucleare.
Conte, cauta sa faca sa se creadă, că guvernul său, desemnat de obicei ca "suveran", are un amplu spațiu autonom de "dialog cu Rusia pe baza unei apropieri NATO de dublu-binar" (diplomatică și militară), o abordare care, în realitate, urmează de fapt un binar unic, al unei confruntari militare din ce în ce mai periculoase.
În acest sens - referă "La Stampa" [2] - Ambasadorul SUA, Eisenberg, ia telefonat Vice-Presedintelui Di Maio (considerat de Washington ca cel mai "de încredere"), cerând lamuriri cu privire la relațiile cu Moscova, în special ale Vice- Presedintelui Salvini (a cărui vizită la Washington, în ciuda eforturilor sale, a avut un "rezultat deceptionant").
Nu se știe dacă guvernul Conte va trece examenul. Se știe, cu toate acestea, că tradiția continuă, potrivit căreia, în Italia, guvernul trebuie să aibă întotdeauna aprobarea Washingtonului, confirmând astfel, care este "suveranitatea noastră democratică".
[1] “The Loss of Life, From World War I to World War III. What Would Happen if a Third World War Were to Break Out?”, Michel Chossudovsky, Global Research, November 20, 2018.
[2] «I dubbi degli Usa sul leghista. Ma Di Maio non scarica l’alleato», Federico Capurso, La Stampa, 26 Luglio 2019.